Ще им се обадя. Тъпо събрание в 10 ч. сутринта.
Без закъснели заради трафика.
Дано да носи риза!
Здравей, Дейв.
Това шега ли е? Киснеш в джакузито?
Не те чувам. В джакузито съм.
Да, знам. Само... Само намали струята.
За да можеш да ме чуваш.
Ще намаля струята.
За да мога да те чувам.
Готово. - Благодаря.
Чакай. Къде е Попи?
Не е влязла. Ще й се обадя.
Тя чака мен, не аз - нея.
Обади й се и ме включи. - Стига де.
Не се прави на важен.
Боже. Не се поддават на контрол.
Все едно караш големи бебета да те слушат.
Дано да си взела душ. Моля те...
Здравей. - Боже. Това шега ли е?
Изглеждаш ужасно.
Не, справям се страхотно.
Най-доброто програмиране в живота ми.
От 45 дни ставам от компютъра само за да пишкам и да спя.
Стани и за да се измиеш. - А къде е Айън?
Няма пак да се мерите кой е по-важен.
Няма го. Защо съм тук?
Сега ще му звънна.
Добре, ще си сложа сутиен.
Все искаш официални събрания.
Не ходиш по бельо на бизнес среща.
Добре де. Иди си сложи сутиен. Невероятно.
Трябва просто да сме хора. Да сме нормални човешки същества.
Здрасти.
Къде ти е ризата?
В джакузито не ми трябва, Дейвид.
Не е за вярване. Има пандемия,
а трябва да го моля... Излез от джакузито и си сложи риза.
Не. - Как така?
Ако Айън не носи риза, и аз няма да нося сутиен.
Свалям го. - Какво?
Не е честно. - Чакай.
Типично. - Ще изляза от джакузито.
Много си важен. - Дейвид, скапа ни деня.
Ти можеш, а аз - не. Едно ще ти кажа...
Хора. О, боже! Какво става?
МИТИК КУЕСТ
КАРАНТИНА
Не знам къде е Лонгботъм.
Имаше проблеми с влизането.
Нищо че му дадохме паролите.
Дейвид, побързай.
Имам много работа по "Кървав океан".
Да, добре.
Много умно - да пуснем зараза в играта точно преди пандемия.
Попи, използвай това време да пазиш силите и здравето си.
Не съм излизал навън от три месеца
от страх да не се разболея.
Защото е много важен за света. - Джо, това се подразбира.
Но все пак го запиши.
Не го записвай, Джо. Няма нищо общо с темата.
Имам идея.
Вместо да премахнем "Кървав океан", можем да създадем ваксина.
Какво? Ще ти трябват седмици.
Какво правиш? Да не си създаваш работа?
А ти да не си парвеню?
Парвеню ли?
Дейвид, Попи ме обижда. Не свърши ли събранието?
Едва сега започва.
Да започваме без Лонгботъм.
Брад, обърни ми внимание. - Извинявай, Дейвид.
Играя "Стрийт Файтър". - Няма проблем.
Добре че ми каза. - Хубаво.
И така... Явно карантината създава затруднения на всички.
Но нашият отрасъл процъфтява и мисля, че трябва да помогнем.
Затова предлагам да дарим 100 000 долара.
Чакай малко? Какво?
Брад, компанията ни има отговорности...
Аз решавам за парите.
Не давам пари, ако няма нещо в замяна.
Това е тъпо. - Това е дарение.
Нарича се благотворителност.
Не може. - Имам предложение.
Да залагаме.
На твоята игричка. Ако спечеля, даваш парите.
Става.
Но ако аз спечеля, ще си обръснеш една вежда.
Какво? - Мамка му. Довиждане.
Не може да излиза преди мен. Не! Довиждане.
Ще е велико. Довиждане.
Довиждане. - Довиждане.
Не може да бъде. Закривам събранието.
Здравейте. Не знам какво натиснах, но ето ме.
Започна ли събранието?
С това забавяне не можеш да прецениш кога да атакуваш.
Така е, когато всички играят на един сървър.
Вярно. - Имам въпрос.
Ще отговоря.
Искаш ли чипс? - Ами да.
Виждаш ли? Всичко е както преди.
Рейч. - Да.
Защо все си с качулка?
У нас е студено.
Свали качулката.
Добре, само не ме критикувай.
По дяволите.
Да, знам. Не мога да я боядисам, опитах да се подстрижа и...
Готино е.
Приличаш на Буря от "Х-Мен". Като Хали Бери си.
Наистина ли? - Да.
Здравейте.
Това майката на Рейчъл ли е?
Бихте ли извикали Рейчъл. Трябва да работи.
Защо си тук? - Нали те повишиха?
Да, сега съм шеф на отдела, който дундурка глупави бебета като вас.
Някои основни правила: не спирам звука, докато ям.
Без празни приказки.
Само разговори по същество, и то учтиви.
И, дами, не забравяйте:
заедно сме.
Супер! - Чудесно.
Да! Губиш! - По дяволите.
Как го направи?
Някои го могат, други - не.
Като стана въпрос за загуба, едната вежда, моля.
Добре, ще взема бръсначката.
Чакай. Сю се обажда.
Здравей, Сю.
Има купон.
Не искам да ви прекъсвам,
но пощата ми е пълна с имейли с доста силни думи.
Ясно. Какво тревожи играчите?
Всъщност не играчите, а родителите им. Не могат да отменят родителския контрол
и играта блокира, щом децата играят много часове.
Явно родителите мразят да са родители.
А това те кара да се чудиш защо са решили да имат деца.
Благодаря, Сю.
Ще се погрижим за това. Чао.
Чакай, Дейвид.
Само последно... - Да.
Може да ни се отрази благоприятно едно дарение от 100 000 долара.
Всъщност вече няма да даряваме пари.
Но Дейвид ще дари лявата си вежда.
Чакай малко. Сетих се. Да!
Да играем пак.
Ако спечеля, ще дарим 200 000 долара.
Ако загубя, ще си обръсна и другата вежда.
Приключих с веждите. Искам миглите ти.
Аз...
Добре де, миглите ми. Дадено. Да започваме.
Не, Дейвид! - Дадено.
Дейвид, миглите са твоят чар.
Сю, ще затварям. Пази се. - Недей...
Здрасти, Каръл, как е?
Не ми показвай чатала си, Айън.
Извинявай.
Обикновено друго ми казват. Шегувам се.
И така, обаждам се, защото получавам доклади
за странно поведение.
Така е в сферата на видеоигрите, Каръл.
Има доста откачалки, готови да превъртят.
Но най-много ме притеснява Попи.
Знам, че й става нещо.
Докладите са за теб.
Не може да изпращаш лични клипове на подчинените си
с тема: "Задължително да се изгледа".
Трябваше да ги вдъхновя. - Така ли?
Показвам на хората,
че ще преодолеем това заедно и че всички сме тъжни.
Айън, ако искаш да помогнеш на хората, ще трябва да се пожертваш.
Дай малко от парите, които е ясно, че имаш.
С удоволствие, но не това е нужно на хората.
Те искат надежда, а парите не са важни.
Важни са за тези, които ги нямат!
Знаеш ли? Нямам време да слушам глупости.
Трябва да се грижа за всички вас и да обучавам децата си вкъщи. Не мога.
Знаеш ли, че има промени в математиката? Задачите се решават различно.
Аз съм дотук!
Носи риза или ходи гол.
Пий, прави лицеви опори, пусни се в "Ютюб". Не ми пука.
Май спрях звука. - Мамо, къде си?
Каза ли нещо? Ти... Каза ли нещо?
Идвам. Деца на работа, деца вкъщи. По дяволите.
КОМПИЛИРАНЕ И ИЗПЪЛНЕНИЕ?
ДА/НЕ
ИНИЦИИРАНЕ...
Да! А така!
Направих го! Успях!
ДО ДЕЙВИД: ВАКСИНАТА Е ГОТОВА
СЕГА КАКВО ДА ПРАВЯ?
ИЗКЪПИ СЕ. ЗАДАЧАТА Е ИЗПЪЛНЕНА.
МИСЛЕХ ДА...
СПРИ ДА РАБОТИШ! КРАЙ НА РАБОТАТА.
Намери иконата на видеото вляво и щракни върху нея.
А, да. Ето.
Да, виждам те. Идеално.
Чакай, не те чувам.
Не. Няма аудио. Натисни бутона за звука долу вляво.
Не, не. Аудиото е от "Фейстайм". Недей...
Сега виждаш ли ме? Включих "Фейсбук".
Обърка бутона. Нека... Да се придържаме към едно приложение.
Ще ти пиша. - Не, не ми пиши.
Чакай малко.
ЛОНГБОТЪМ: ПИША ТИ. ВИЖДАШ ЛИ МЕ?
Не ми пиши.
Не натискай бутони! - Ще пробвам това.
Не. - Така е по-добре.
Защо си от другата страна? Чакай да пробвам нещо друго.
Спри. Не! Не натискай бутоните.
Сега по-добре ли е? - Не пипай нищо!
Невероятно. Това е направо...
Здравей, виждам те. Виждаш ли ме?
Не, аз... Тоест да. Но си панда.
Какво съм? - Панда!
Панда ли?
Сигурно си объркал бутона. Натискаше безразборно.
Чакай. Има ехо. Да.
Ехо. Не чуваш ли ехото?
Чувам. Спри да говориш! - Няма ехо, когато ти говориш.
Не говори, слушай и гледай камерата.
Коя? - Тя е една! Тази с пандата.
Не искам да съм панда!
Пишеш фантастика, а не можеш да използваш телефон.
Ще ти пратя факс. - Мамка му.
Лонгботъм, недей. Върни...
Не може да...
ОФЛАЙН
Вдигни, Попи, вдигни. Попи, вдигни.
Какво? - Здравей, Попи!
Поздравления. Свършила си работата. Да празнуваме.
Не мога, заета съм.
А, не, не си. Дейвид каза, че си приключила.
Аз също, защото вече приключих с две такива и искам трето.
Така че се залавяй.
И... включи си камерата.
Защото... не е така тъжно, ако те виждам, докато пия сам.
Не мога да я включа. Тъкмо излязох от банята.
Банята ли? Ти не се къпеш. Лъжеш ме.
Какво става? - Нищо. Аз просто...
Не искам никой да ме вижда в момента.
Ясно. Аз...
Направих нещо, исках да пийнем и да го гледаме,
но ще ти го изпратя.
Здравей, Попи.
Ще те преведа през стъпките за медитация.
Сега се отпусни, затвори очи
и се концентрирай върху единственото нещо, което е от значение - моя глас.
Какво?
Това е упражнение за гърба, но както виждаш, включваме и ръцете.
Това не е за теб.
Ще ти покажа винарската си изба.
Опа! Все се показват.
Ето къщата за гости...
Не. Може ли... - Не искаш да напускаш дома си.
Изключи... Махни клиповете от...
Не искам да гледам.
Искам да съм сама. - Добре де.
Не се прави, че ми помагаш!
Не го правиш заради мен - страх те е да излезеш,
а ти е нужно внимание, защото си нарцисист.
Нарцисист ли? Добре!
Направих нещо мило, но забрави.
Гледай си цветята или каквото имаш там. Не ми пука.
Добре, благодаря. - Чудесно.
И аз си имам по-важна работа. Както и да е.
Леле! Изглеждам огромен. Какви мускули!
Ще заставам така на събранията.
Не, със съществителни използваме "никакви".
"Никак" е за глаголи.
Не може да кажете "никак кандидатки".
Трябва да кажете "никакви".
Който не знае това, е тъп.
Боже. Значи всички са тъпи.
Рейч.
О, боже.
Под карантина сме.
Забавляваме се. - Мисли, че е тъпо.
Всъщност не мисля така.
Хубаво е. Но мога да направя нещо по-добро.
Докажи, задник.
Добре. Започваме.
Защо на бюрото ти има тоалетна хартия?
Какво? Да. Имам тоалетна хартия навсякъде.
Много повече, отколкото ми трябва.
Ами, личи си, че ти трябва.
Това беше добро. Харесвам я.
Трябва да говори повече. А ти - да не говориш никакви.
Видя ли колко тъпо звучи?
Ясно.
Дейна, ето какво ще направиш:
като кажа три,
искам да пипнеш долната лява част на екрана си.
Добре. - Едно, две, три.
Рейчъл, вземи си чипс.
Получи се по-добре.
Беше чудесно.
Може ли пак?
Ако искате да стане по-готино,
ще ни трябват още хора.
По възможност мъже.
Не! По дяволите!
Боже. - Ей, Дейвид.
Да не би да се развеждаш?
Защото една жена току-що ти изтръгна сърцето.
Добре, още една игра.
Даваш 300 000 долара за двете ми вежди и всички мигли. Пълен комплект.
Не. По-добре да си асиметричен.
Стига де. Искам да направя добро.
Все има нещо, за което би играл.
Искам твоята същина.
Какво? - Искам духовната ти същност.
Изворът на наслада.
Искам мустака ти.
Не. Мустакът ми трябва.
Без него изглеждам странно.
Мъчно ми е да ти кажа, но изглеждаш странно и с мустак.
Въпросът е на какво е готов Бритълсби, за да помогне на хората.
Добре. Чудесно. Разбрахме се, но сме в изолация.
Ще приличаш на яйце!
Брад... Дано не възразяваш,
но исках да променя малко оборудването си.
Виж, истината е, че аз...
Не се чувствах добре без бойната си тояга.
Какво е това, мамка му? Чакай!
Когато родителите ми се разведоха,
мама ми даваше по 20 долара, за да ме разкара.
Вземах парите, слагах ги при чувствата си
и отивах в игралната зала да се отдам на любимата си игра "Стрийт Файтър".
Да кажем... Доста добре се обучих.
По дяволите.
Да започваме!
ПОПИ, ЗАЩО РАБОТИШ ОЩЕ?
КАКВО ДРУГО ДА ПРАВИШ
АЙЪН ПО "ФЕЙСТАЙМ" ПРИЕМАНЕ - ОТКАЗ
ВДИГНИ ТЕЛЕФОНА
ВДИГНИ, НЕ СЕ КРИЙ ОТ МЕН
ЩЕ ЗВЪНЯ, ДОКАТО ВДИГНЕШ
Здравей. Получила си съобщенията.
Навън ли си?
Да, и не ми е приятно.
Хората сякаш дишат в лицето ми.
Буквално в лицето ми.
Ей, задник. Мини на другия тротоар или ще те ступам.
Така ли?
Е, добре.
Поп, ще пресека улицата, защото този не се върза, а е огромен.
Не мисля, че се справям много добре. Аз...
Ще призная, че се измъчвам.
Попи, чуваш ли?
Да.
Добре ли си?
Аха.
Може ли да те видя?
Не.
Попи... Стига де.
Плашиш ме. Покажи се.
Не мисля, че се справям добре.
Нямаше проблем, докато работех,
но приключих и няма какво да правя.
Семейството ми е далеч и нямам никакви приятели.
Съвсем сама съм.
Не е вярно. Не е така, Попи. - Така е.
Мислех, че ще се справя, но не мога.
Сякаш всеки си има някого, но не и аз.
Аз само...
Самотна съм.
Отвори вратата.
Защо?
Просто отвори.
Здравей.
Липсваш ми.
И ти ми липсваш.
Попи... - Да?
Наистина трябва да си вземеш душ, направо вониш.
Голям задник си.
Добре ли си?
Да. А ти?
Да, добре съм.
Добре, до скоро.
Добре. - Чао.
Продуктите са текила... - Чета много.
Нарисувах тази. - Чудесно.
Не ми се гледат тези сесии.
Да знаеш, че това е работа на фирмите за тоалетна хартия.
С обикновена поща. Оставих ги пред вас.
Куп пари за тоалетна хартия!
Здравейте.
Ето я.
Здравей. Чаках те. - Здравей.
Аз чаках теб за събранието.
Браво, приятелю. - Май си намерила къде е душът?
Исках да се наглася.
И косата ли си изми?
Да, измих я.
Добре. Няма да откъсна очи от нея.
Хора! По дяволите!
Точно така. Боже.
Не забравяйте, че ще се получи само ако всички работим според плана.
Добре. Имаме право на един опит.
Не го прецаквай, Рейчъл.
Никой не те чува. Това е рай.
И така. Май чакаме Лонгботъм.
Брад има кратко съобщение.
Хайде, давай, Брад.
Здравейте. Хванахме се на бас с Дейвид.
Отначало той съвсем умишлено загуби.
Но после вдигнахме залога за последната игра.
И... Пак го скъсах от бой!
Леле!
Изглеждаш странно. - Скъпи...
Знам, че е странно. - Приличаш на костенурче.
Прилича на Санди Дънкан.
Може да пораснат до осем или десет месеца. Не знам.
Някой да си е бръснал веждите? Ще пораснат ли пак? Кога?
Както и да е. Аз само...
Съжалявам, че изгубих 300 000 за благотворителност.
Вече ги дарих.
Какво? - Да, бях решил да ги дам.
Моля? - Айън ги удвои.
Да. - Но... Защо?
Нали не искаше да даваме пари.
Не. Казах, че трябва да получа нещо в замяна. И получих.
Достойнството ти.
Дадохме 600 000 за благотворителност. Браво, Дейвид.
- Добра работа.
Браво на теб. - Браво.
Благодаря ви.
Щом сме тук, мога да кажа... - Боже.
Сега започва една проповед за...
Майната ти, Лу.
Държиш се като...
Май го стартирах.
Какво? - Давайте!
Мамка му.
Добре.
Леле, получава се.
А къде е Лонгботъм? - Идва ли?
Хайде, покажи се. - Хайде де.
Къде е той?
Боже!
Хайде де!
Хайде!
Та-дам!
Успях!
Лонгботъм, ти си върхът!
Да!
Майната ти, коронавирус.
ЗА ЗДРАВНИТЕ РАБОТНИЦИ, КОИТО РАБОТЯТ НЕУМОРНО ЗАРАДИ НАС
Превод Йорданка Неделчева